- Nej, du tager ikke en mørbrad! - Av for satan. Slap dog af!
- Der er 3 små til hver. - Svend vil ikke lave for meget.
Nu er det blandet.
Hej, Bjarne... Dét er Beate, som er vikar på Tinas skole.
- Jeg troede kun, der kom os tre. - Hun kom bare forbi.
Kom og sæt dig ned, Bjarne.
- Bjarne er lidt genert. - Det kender jeg godt.
Svend siger, I skal åbne jeres egen slagterbutik.
- Svend er ikke god til modgang. - Hvad mener du med dét?
Når du ikke får opmærksomhed nok, så...
- Hvad så, Tina? - Ingenting.
Hvis Holger kan åbne egen butik, så kan mig og Bjarne også.
- Holger har kronhjorte-pølsen. - Vi har min marinade.
- Skal vi have de mørbrad-bøffer? - Bjarne skal da have en bøf.
Er det ikke hårdt at være slagter?
- Er der ikke meget blod? - Nej.
Hvor mange grise kan du slagte på én dag?
1.100.
1.100?
Har du altid vidst, du ville være slagter?
Det må være ensomt at stå med alt det blod...
(Bjarne sparker Beate)
Sidder du og sparker mig?
- Av, for satan. - Bjarne, hvad fanden laver du?
- Du skal jo have hjælp. - Så lad være at invitere dem.
- Derfor skal du ikke sparke hende. - Det er din udlægning.
Beate, nu skal du heller ikke være så sart.
Giv mig 2 kronhjorte-pølser med. De er altså fantastiske.
- Hvad er hemmeligheden? - Det er en lang historie, fru Juhl.
Pølser fascinerer mig. Der er noget mytologisk ved at dræbe et dyr -
- og håne det ved at stikke det op i dets egen tarm.
Kunne De forestille Dem noget mere ydmygende?
Nej, det tror jeg ikke.
Det er de små glæder, vi mennesker har.
Så, nu gør han det igen.
Nej, nej, nej, kom og se.
Bjarne, sådan kan man ikke køre en forretning.
- Jeg fatter ikke, at folk kommer. - Hvis de vil have pølsen...
Jeg kan lave en pølse, der er 1000 gange bedre end den balje brusk.
Hvad var det, du sagde, snotnæse?
- Ikke noget. - Har vi fået storheds-vanvid?
Det er bare Svend. Det er ligegyldigt, Holger.
Jeg skammer mig over at være slagter, når jeg ser på jer to.
Bjarnes leverpostej er usælgelig. Den smager som skridt-sved.
Din marinade og frikadeller går heller ikke som varmt brød.
Måske har jeg problemer med min marinade.
Men ikke et ondt ord om mine frikadeller.
De er så seje, at man kan blæse dem op som balloner.
Så lad mig komme om bag disken og ekspedere.
Du kommer aldrig bag nogen som helst disk.
Og véd du hvorfor, Svend? Du sveder, og du er alt for ulækker.
Det går ikke det her, Bjarne.
Vi bliver nødt til at finde vores eget sted nu.
Svend, nu har du pølse på hovedet igen.
(en dør går op)
- Dav igen. - Dav.
- Det er min kompagnon, Bjarne. - Hans Petersen.
Kald mig Hus-Hans. Tænk selv over hvorfor.
- Er det, fordi du sælger huse? - Ja... øh... ja.
Bjarne, kom herud og se.
Ja, sådan.
Dér er en ben-knuser.
Se de fliser. De er næsten helt intakte. Kom... kom, kom.
Så skal der lidt okse op dér, gris dér og små kyllinger dérovre.
Svend, slap nu af.
- Hvad siger du? - Det er mange penge.
- Hvad mener du med det? - 2 millioner er mange penge.
2 millioner? Hvad er det for et tal? Han sagde 1 million til hver.
- Det er da også 2 millioner. - Det gider jeg ikke diskutere.
Jeg har tænkt mig at belåne mit hus op over begge ører.
Jeg har ikke noget hus. Hvad har du tænkt dig, jeg skal gøre?
- Så stopper det bare her, Bjarne. - Men hvad skal jeg gøre?
Hvis vi havde vidst, du kom, havde vi klippet ham.
Det gør ikke noget.
Det er utroligt, som I ligner hinanden.
Det er der mange tvillinger, der gør.
Ja... Han ligger herinde.
Du har aldrig været her før, vel?
Nej, jeg har ikke set ham i 7 år.
- Han vågner aldrig op, vel? - Nej, han er 100% hjernedød.
Så vil jeg gerne have, at I slukker for ham.
Det er den rigtige beslutning. Hans organer vil glæde mange.
Du har aldrig svaret på vores henvendelser.
- Jeg har ikke åbnet al min post. - Vi har skrevet hver måned i 7 år.
- Kan I ikke bare slukke for ham? - Selvfølgelig.
- Må jeg spørge hvorfor? - Jeg skal bruge nogle penge.
Han har 1 million i arv fra vores far og mor.
De penge bliver udbetalt til mig.
Selvfølgelig. Det er bedst for alle på den måde.
Hvordan var han egentlig?
Når man går op ad dem i flere år, tænker man på, hvordan de var.
Nej, det hænger skævt igen. Er det umuligt for jer at se det?
- Det er helt fint der. - Ja, fint. Men er det godt nok?
Du skal ikke bilde mig ind, du kan drikke 19 øl og se om noget er lige.
Om igen.
- Hvor er det blevet lige nu, hva' - Tak.
Ja, nu er det okay. Kom, skru det fast.
- Skal lyset ikke laves herinde? - Vi skal have en ny elektriker.
- Hvad med ham, vi havde? - Ham har vi fyret.
Jeg skal vise dig noget. Kom.
Husker du at lukke døren denne gang?
Det er visitkortene.
Det er helt rigtig lavet med guldtryk og det hele.
Så giver du folk et, når du møder dem.
- Hvem skulle jeg møde? - Det finder du ud af. Der er 5000.
- Hej. - Dav.
Er det ikke fint? Jeg har gjort det lidt i stand.
Det er tit, der kommer nogen forbi på dagen.
I morges så jeg, at det var 7 år siden i dag.
- Du kommer ikke så tit, vel? - Nej, det er første gang.
Jeg troede faktisk, at de lå dernede et sted.
- Er det din far og mor? - Ja.
- Og din søster? - Nej!
- Det var min kone. - Nå, okay.
Var det en bilulykke?
Hvor vidste du det fra?
Det er det næsten altid, når de er døde samme dag.
Jeg skal ikke forstyrre. Jeg spørger alt for meget.
Det er okay.
- Tak fordi du har gjort det i stand. - Det var så lidt.
Undskyld... øhmm...
Vil du være med til at åbne en slagterbutik?
Vi skal åbne en slagterbutik mig og én, der hedder Svend.
Vi har... du skal lige have et kort.
Vi har lavet sådan et kort ...hov.
Jeg skal dele dem ud. Vil du med?
Astrid! Kommer du? Vi har ikke hele dagen.
Nej... undskyld.
Nej... vi har to bisættelser. Jeg skal hjælpe til.
Ja, det kender jeg godt.
(march-musik)
(musikken høres også indenfor)
Hvad var det? Hvad var det, du lavede med frikadellen, Tina?
Hvis vi alle tager en frikadelle, vil der ikke være nogen til kunderne.
Jeg burde ikke spilde tiden på at forklare dig det.
- Hvad er dét? - Servietter til smags-prøverne.
Nej, det er det ikke. Det smadrer hele farve-skalaen, Tina.
Kan du se farven på disken? Den er grøn.
Hvad farve har vi på ballonerne? De er grønne.
Nu stopper du! Ellers går jeg, så bliver der ikke noget møgbryllup.
Det er sgu ikke min skyld, at der ikke kommer nogen.
Undskyld... vi har spillet i 2 timer og vores horn skal nå en færge.
Nå? Så skulle I tage og skride med jeres lortemusik.
Så skulle du tage og smutte med det lortemusik.
- Sådan kan du ikke tale til dem. - Det kan jeg love dig for.
- Du er da en idiot, Svend. - Slap nu af.
Det er ikke Svends skyld, du har købt de forkerte servietter.
Dét har jeg prøvet at fortælle. Men mig vil du ikke høre på, vel, Tina?
Nå, så havde jeg fat i den lange ende, hva' Så løber man ud.
Hvad er det, jeg gør forkert?
Vi har åbningstilbud og serpentiner. Hvorfor kommer der ikke nogen?
- Jeg skal lige skide. - Ja, gør det... Gør lige det.
(elektrikeren hører musik i sin walkman)
- Det er koldt derinde, hva' - Det er et kølerum.
Jeg henter lige min jakke ude i bilen.
Det kommer til at tage tid. Ledningerne er helt til rotterne.
Bjarne, prøv lige at smage den her marinade.
- Ikke nu. - Prøv at lugte til marinaden.
Prøv at lugte. Den lugter godt, ikke?
Jeg ryger 15 til 20 joints om dagen.
Jeg ville ikke kunne lugte, hvis der var ild i mit hår.
Kan du ikke finde på noget mere produktivt at foretage dig?
- Har du givet nogen visitkort ud? - Ja.
- Ja? Hvor mange har du givet ud? - Det véd jeg ikke. Nogle stykker.
(elektrikeren hører musik i sin walkman)
(fugle-kvidder)
Gå nu ind, Svend.
Ja, hvis du er der, når jeg kommer hjem.
Det er jeg ikke. Gå nu.
Det er vanvittigt at få fra hinanden på det her tidspunkt.
Jeg står på tærsklen til at få en grotesk stor kundekreds.
Det er grill-sæson. Nu vil folk have koteletter og...
- Snak ikke mere om koteletter! - Jeg snakker ikke om koteletter.
Det her handler ikke om koteletter. Vi skal bare ikke være sammen.
Så er du ligesom alle de andre. Nu kan du heller ikke lide mig.
Tina, jeg mistede min forældre, da jeg var ekstrem lille.
Vil du holde op med de forældre.
Jeg får fjernet mine ting, inden du kommer hjem.
Okay. Hvorfor er du så ikke kørt på arbejde for længst?
- Hvorfor sidder du her? - Jamen, så gå ud af bilen.
- Så ser du mig ikke i aften. - Nej.
Jeg kan godt gå ud af bilen, Tina. Men du kører jo ingen steder.
Så synes jeg, du skal sidde der og spille martyr.
Lad mig se, om du tør køre. Så kør, Tina.
Nej!
- Holger? - Nå, så det er her, I bor.
Der er ellers ikke sparet på noget.
Jeg maser mig lige forbi denne horde af kunder og hen til disken.
Vi har ikke åbent endnu, Holger. Vi åbner ikke, før Bjarne kommer.
Hold nu op, Svend. Hvordan går det ellers?
- Kommer der kunder i butikken? - Ja, det synes jeg.
Det er glimrende, Svend. Så behøver du ikke stå og svede.
Jeg vil gerne have, du går nu, Holger.
Jeg bliver her. For øvrigt skal jeg købe noget.
Nej, det skal du ikke.
Lad mig se, hvad I kan. Rotarys bestyrelse kommer i aften.
Vi bliver 12 omkring bordet. Kan du klare den?
Eller er det hele bare mahogni og højpolerede klinker? Svend-Sved.
(telefonen ringer)
Ja?
Nåh.
For fanden da!
Hold da kæft.
Så... så... Nu tager vi os sammen, ikke?
Det var et uheld.
Vi må bare ringe og melde det, ikke?
Åhr... det var ikke smart, hva'
Vi må bare fortælle det, som det er.
Det skal nok gå. Det skal nok gå.
Det er også for dårligt, at der ikke er noget håndtag på indersiden.
Svend...
- Hvor er hans ene ben henne? - Det véd jeg ikke.
Hvorfor hænger han på en kødkrog og mangler det ene ben?
Det var, fordi Holger kom.
Og Tina er gået fra mig... jeg snakker for meget om koteletter.
- Hvad har du gjort? - Så gik jeg i panik.
- Holger var der... - Hvad gjorde du så?
Så skar jeg 13 fileter af hans ben og lagde dem i marinade.
Holger får Rotary til grill-aften. De kommer i aften, Bjarne.
Er du sindssyg? Er du fuldstændig sindssyg?
Jeg gik i panik, okay? Så... sket er sket.
Kan vi ikke nå og melde det?
Jeg slog ham ikke ihjel med vilje.
Du har lige solgt hans lår, din spade!
Det kan være, det var et uheld, men så parterede du ham bagefter.
Det er slut. Vi er færdige, Svend.
Jeg véd det, jeg skulle ikke have gjort det sidste. Undskyld.
Hvad gør vi så?
Hvad gør vi med ham?
Jeg véd det ikke...
Smid ham i ben-knuseren. Ingen véd, at han var her.
Han lavede lyset sort.
- Vil du putte ham i ben-knuseren? - Jeg prøver bare at hjælpe dig.
Hvad så med Holgers gæster? Hvad skal vi sige til dem?
Okay, så putter vi ham i ben-knuseren.
Lad ham hænge, så han bliver frossen, ellers er det for ulækkert.
Godt, du kom. De er fuldstændig vilde.
- Hvad er det, der sker? - Der var middag hos Holger i går.
Nu vil de have mere. Fru Juhls mand hørte om fileterne i aftes.
De er vilde med dem. De tror, det er kylling.
- Hvad er du ved at gøre nu? - Jeg sælger lidt mere af ham.
- Jeg slår dig ihjel. - Hold op med det der.
Det er ligegyldigt, om vi putter ham i ben-knuseren eller sælger ham.
Det er den sikreste måde at komme af med ham på.
De vil gerne selv have det. Vi propper det ikke i halsen på dem.
- Er Tina rejst? - Ja.
Svend...
- Kan du ikke selv se, den er gal? - Jo, det er muligt.
- Hva' - Jo...
Jo.
Jeg véd ikke, hvad jeg er ude i. Jeg véd ikke, hvad jeg tænker på.
Han hang der, og så ville jeg bare gerne have ham væk... solgt.
- Svend, nu tager du dig sammen. - Hvordan skal jeg gøre det?
Nu ligger han ude i disken.
Han er i disken og i køleren. Det er noget rod, Bjarne.
- Jeg går hjem nu. - Svend, nej, du går ikke hjem.
Nu går du derud og får det overstået.
Jo, du gør.
- Det var 2 kylleryller, sagde du? - Ja tak.
- Var der andet? - 2 frikadeller og en leverpostej.
- Og 200 gram roastbeef. - (en el-sav starter)
- Er han ved at fælde et træ? - Nåh, der er gang i butikken.
Værsartig.
Vi taler aldrig om det her, ikke?
Nu åbner vi i morgen og siger, der ikke er flere kyllinge-fileter.
Kyllerylle-fileter. Svends kyllerylle-fileter.
- Det er selvfølgelig også dine. - Svend, stop... nu!
Ja... ja, selvfølgelig.
Ja, det var det.
Ja... det var det.
Jeg har aldrig fortalt det, men mine forældre døde, da jeg var helt lille.
Jo, du har, mange gange.
Jeg var ikke populær i skolen. for jeg fik tæsk hver dag.
Alle de andre børn kunne være på nakken af mig hele tiden, -
- fordi jeg ikke havde nogen forældre.
De slog og stjal mine madpenge. Derfor er jeg så tynd.
For jeg fik ikke noget at spise, før jeg kom i lære som slagter.
Og så slog de også med ting og med brædder.
Og med lommelygter. Og med en grøn cykelpumpe.
- Og med bælter. - Kom ikke med flere eksempler.
Hvad er det, du vil sige?
Jeg har ikke verdens mest charmerende personlighed.
Folk har altid talt grimt til mig.
De har kaldt mig alt muligt. De har givet mig navne...
- Så har de kaldt mig det der. - Svend-Sved.
Og jeg var altid bange. Jeg var bange for at gå i skole.
Jeg var bange for at dø, bange for piger.
Jeg var bange for mennesker, og det er jeg stadig i et vist omfang.
Men så møder jeg Tina, og så tænker jeg:
"Nu skal det nok blive bedre." Men det blev det ikke.
Det er der, jeg besluttede mig for en dag at få min egen butik.
Hvordan helvede får du det til at hænge sammen?
Ja, det er ikke godt formuleret. Jeg er også lidt træt i dag.
- Svend, vi ses i morgen, ikke? - Jo...
Bjarne, jeg kan godt sige det på en anden måde.
Jeg er aldrig blevet elsket.
Dér slap den ud. Så slap den ud, det gjorde det.
- Men? - Ja, men i dag...
Det jeg oplevede herinde i dag, -
- det var fantastisk, ja, det var meget fint.
Folk talte pludselig til mig på en anden måde, de smilede til mig.
Og pludselig var jeg en anden. Dén situation er der noget fint i.
Du må ikke blive sur, men vi kan ikke åbne i morgen uden mere kød.
Det kan vi ikke nu.
Det stopper nu! Det er sygt, og jeg gider ikke høre på det.
- Er du med? - Ja.
Det gjorde ondt. Du er sindssyg.
Der er intet galt i at være sindssyg, kun i ikke at vide, at man er det.
(telefonen ringer)
Det er Bjarnes telefonsvarer. Læg en besked.
Hej Bjarne, det er Ingrid Grith fra Fjeldsted Sanatorium.
Vi er parate til at slukke for din bror, så vi alle kan komme videre.
Vi er fortsat meget taknemlige. Farvel.
Hallo?
(han banker på en kiste)
- Hej. - Hej.
Jeg kom lige forbi, så...
- Sidder du altid alene derinde? - Ja... nogle gange.
Bedemanden går kl. 4.
Om vinteren er der meget at lave, specielt til jul. Så hjælper jeg til.
Det er sjovere end at fodre høns.
- Det går godt i butikken, hører jeg. - Har du hørt det?
- Ja, alle snakker om jer. - Nåh... ja, det går strygende.
Jeg tænkte på, nu når hønsene får mad... har du spist?
- Næh. - Vil du gerne? Jeg kender et sted.
(radioen spiller:) ...grunden, elskede, er bare den
man er simpelt hen alene med en yndig pige
hvad mere kan man ønske sig...
- Hallo... - Hus-Hans?
Eller... Det er derfor, jeg er kommet.
I kan bare kalde mig Hans fra nu af.
Det lyder åndssvagt det andet.
Man skal ikke gøre sit arbejde til ens identitet.
Nå... ja. Var det bare derfor, du kom?
Jeg var lige i området. Jeg ville sige hej og høre, hvordan det gik.
Jamen, det går fint.
- Er der nogen, der véd, du er her? - Næh. Hvorfor spørger du?
Det gør jeg ikke af nogen speciel grund.
Jeg er bare træt, det har været en lang dag... masser af kunder.
- Skal vi så ikke se butikken? - Jo.
Vi starter i kølerummet. Det er blevet flot.
Der er mørkt og koldt. Er der ikke noget lys?
Masser af lys. Lige ovre i hjørnet.
Hallo... hvad skete der?
Jeg tror, døren gik i. (han banker på døren)
Så godt tror jeg ikke, at vi kender hinanden.
Luk mig ud. Det er ikke sjovt mere.
Undskyld, jeg ikke har ryddet op. Jeg har haft så meget.
- Og så har der været indbrud. - Hvornår?
Det var... for et par år siden.
Det gør ikke noget.
Alle de skeletter... har du selv slået dem ihjel?
Ja, undtagen hvalen. Jeg véd godt, de er lidt makabre.
Men det er en hobby-ting. Ligesom at samle på mønter.
- Så samler du på skeletter? - Ja... det lyder dumt, ikke?
Svend, som jeg arbejder sammen med, siger det er sygt.
- Har du skudt den dér med? - Den slog jeg ihjel med en klud.
Jeg har ikke noget te, men jeg har masser af pot, kan vi bruge det?
Bare der er mælk og sukker.
(Bjarne kommer ind og fløjter fornøjet)
- Hej. - Hej...
Hvorfor er du så frisk? Hvad er det med dig?
- Der er ikke noget med mig. - Jo, hvad er det?
Jeg har mødt en pige og... Det er ikke noget.
Det kan jeg love dig for, det er, Bjarne. Nu kører det.
Var det ikke det, jeg sagde?
- Hvad fanden er det, du har på? - Kom.
Det er vores nye dragter. Er den ikke flot.
- Jo, den er helt... - Kom.
- Og der er hat. - Ja.
Nej, for helvede da!
Svend, din psykopat. Du er blevet sindssyg.
Må jeg have lov at forklare? I aftes da jeg havde gjort rent, -
- går jeg ud på gaden, og så ligger han der.
Det er vores ejendoms-mægler.
- Er det Hus-Hans? - Vi må gerne kalde ham Hans.
Jeg går ud på gaden, og så ligger han der stendød.
- Så jeg tager ham indenfor. - Så må vi melde ham.
Han var død, der er ikke noget at melde.
Jeg lyver ikke denne gang. Han var død.
Jeg skrider nu. Jeg vil ud af det her.
Skal vi til det her igen?
- Du véd ikke, hvad det går ud på. - Hvad mener du?
For det første var han død. For det andet...
Mon det er tilfældigt, at du har mødt en sød pige?
- Astrid? - Du møder en varm og sød pige.
- Har hun ikke spurgt om butikken? - Jo.
Det er sådan, det er. Du er succesfuld, og jeg er succesfuld.
- Derfor vil Anita gerne have dig. - Hun hedder Astrid.
Ja, lige præcis. Skærer du ham ikke lige ud?
Vi stiller op derovre.
- Hallo... Skal du have andet? - Nej. Hvad tid sender de det?
Klokken kvart over 4 i nat. Det bliver 8 kroner.
Sluk for respiratoren.
- Vent lige lidt. - Hvad nu?
- Hans puls er stadig stabil. - Det kan ikke passe.
(der lyder et blop)
Undskyld, jeg kommer for sent. Jeg har været ude hele natten.
- Fint. Jeg har taget butikken. - Jeg har været ude hele natten.
- Ved du, hvem der ringede i går? - Én, der har fundet din hjerne.
Beate... hende, der var med til grill. Tinas veninde.
Hun havde set mig på fjernsynet.
Så tog vi ned til den nye klub nede ved åen.
Vi kom gratis ind. De havde også set mig på tv. I aften skal vi bowle.
- Bowle... Du skal bowle? - Ja.
- Vil du gerne se en ny bil? - Har du købt en bil?
Det kan jeg love dig for. Den er næsten hel grøn.
- Hvad er det dér? - En svensker, jeg fandt i parken.
Kommer du?
Du kender de el-master, som står bag trælast-handlen.
Dødsensfarlige, og alle... Bjarne, hører du efter, hvad jeg siger?
- Hvad er det, der sker? - Få ham væk.
- Få ham til at forsvinde nu! - Ja, tag det nu roligt.
Dav.
Jeg skulle tale med Bjarne Amager.
- Er det her, han er? - Nej. Er der andet?
Neejjj. Kommer Bjarne nu?
- Tal ordentligt til mig. - Det kan jeg ikke.
Har hjerne-skade.
Men Eigil skal behandles på lige fod med alle andre.
- Kommer Bjarne nu? - Nej, og du skal væk.
- Kan du ikke forstå dansk, mand?! - Så, væk fra området.
- Lille Eigil-mus er her. - Den skal ikke være her.
- Jooo! - Nej.
- Jooooo! - Nej.
- Jo! - Nu skal jeg sige dig noget.
Du skal ikke true mig med det dyr. Lad den giraf pege væk.
Hvis du ser på Bjarnes, ikke? Så hils.
Og giv ham den her, et lille egern... fra Eigil.
(en hund gør)
Der er en hund.
Bjarne?
Bjarne... bare rolig. Han er gået.
Jeg forstår bare ikke, hvordan sådan noget kan ske.
- Jamen, det er et mirakel. - Så må I give ham en sprøjte.
Havde du ikke bedt os slukke for respiratoren, var han aldrig vågnet.
Så må I lukke ham inde.
Er det, fordi du har taget et lån på hans arv?
Nej, det går fint for butikken. Men Eigil er tosset.
Ja, men han savner dig.
Nej, den er bare gal oveni hovedet på ham.
Måske er det dig, der har et problem.
Har du spist et kyllinge-lår, mens han ser på det?
Jeg véd godt, at Eigil er vegetar.
Eigil er sygeligt besat af dyr.
Så du er blevet slagter. Kan du ikke se, der er et problem?
Næh.
- Du skal tilgive Eigil. - Vil du da holde kæft.
Hvad skete der i den bilulykke?
Du skal bare holde ham væk. Send ham væk eller bur ham inde.
Du trænger til hjælp. Måske må vi tale med din ven Svend.
- Hvor kender du Svend fra? - Fra fjernsynet.
Så skulle du hoppe ned i butikken og få en sludder med ham.
Bare du holder Eigil langt væk fra mig.
- Vi skal have flere leverpostejer. - Kyllingerne er blevet dårlige.
Så smid dem ud... Hold op, hvor har hun store hænder.
Det er ikke hendes.
- Hvad sagde hun egentlig? - Hvad siger man i den situation?
- Hun råbte: "Luk mig ud." - Ja, men inden det.
Noget om dig og din bror. At du skulle til psykolog.
Jeg gider ikke tale om det. Kan du ikke bare skære hende ud?
- 4 kyller. - Det hedder kylleryller.
Ja, det var dig. Ud med dig. Vi skal ikke have flere af dem.
Du skal give den til Bjarne. Det er en lille hund.
Du forstår åbenbart ikke, hvad jeg siger. Sådan... farvel.
Bjarne!
Jeg véd, du er omme bag de mursten.
(megen støj indenfor. Bjarne kan ikke høre Eigil)
Bjarne!
Nej!
Nej, nej, nej.
- Tager du tit herud? - Ja, nogen gange.
En aften så kom op i kirketårnet og se stjerneskud.
- Med den underlige præst? - Ja, pastor Villumsen.
Er det rigtigt, at han styrtede ned med et fly og spiste sin egen kone?
Ja, de var på bryllups-rejse i Honduras og fløj ind i et bjerg.
Alle omkom på nær ham. Han overlevede, fordi han spiste hende.
- Hvorfor spiste han ikke de andre? - Det aner jeg ikke.
- Og så bor du sammen med ham? - Jeg har mit eget værelse.
Da mine forældre døde, havde jeg intet sted at bo.
Han arrangerede det hele og fik dem sendt hjem.
- Hvordan døde de? - Ligesom dine.
I Tyskland. Mellem Karlsruhe og Stuttgart.
Får du aldrig lyst til at stikke af?
- Næh. Hvorfor vil du da det? - Jeg gider ikke mere.
Der er sket så meget, siden vi startede den butik.
Er det noget med mig?
Nej, du er det eneste gode, der er sket.
- Hvad er det så? - Alt muligt.
Svend er blevet sindssyg, og så min...
Det er ligegyldigt. Det er så kedeligt at snakke om.
Hvis du ikke stikker af, vil jeg godt hjælpe dig. Lige meget hvad det er.
Hej, Astrid. Du kender Holger fra Rotary, ikke?
- Ja, jeg går i seng. - Hvor har du været?
Ude med Bjarne. Godnat.
- Bjarne... Er det min Bjarne? - Ja, de ser lidt til hinanden.
Jeg skal satme love for, at det kører for dem.
- Der er sgu noget grueligt galt. - Hvad mener du?
De kan ikke engang finde ud af at lyne ned, før de pisser.
Pludselig vader de i succes. Der er dæleme kø foran deres butik.
Med al respekt for dit udmærkede arrangement -
- så brød jeg mig ikke om den kylling, du serverede.
- Den havde en underlig bi-smag. - Folk var da vilde med den.
Havde jeg bare ikke arrangeret den middag, havde ingen hørt om dem.
- Hvad var det, du ikke kunne lide? - Det er sikkert bare mig...
Men jeg kom til at tænke på Grete.
- Den smagte lidt som Grete. - Som Grete?
Flyv af sted, op til Vorherre og bed om godt vejr.
Hej.
- Hvad laver du? - Jeg gemmer mig.
- Du skal finde lille Eigil. - Kom bare ud, jeg gør ikke noget.
Så lad gå. Okay, nu kommer jeg!
Hvad laver de dyr her?
Det er en kyllinge-familie. Den er blevet myrdet med kniv.
- Hvorfor gjorde du det? - Ikke for noget.
- Det var noget underligt noget. - Hvad hedder du?
Eigil Per Amager. Men jeg bruger kun Eigil.
- Du er Bjarnes bror. - Ja, ja, jeg er.
- Man må ikke begrave dyr her. - Jo, jeg må godt.
- Nej. - Jo, for Eigil må alt.
- Har du set Bjarne? - Nej.
Nej, blev der sagt. Han gemmer sig inde i sin butik.
Se hønen, den er helt død.
- Vil du se nogle rigtige høns? - Det har jeg set masser af gange.
Men jeg kan godt lokkes, hvis det er nogle store nogen.
(der høres stemmer)
Det er en giraf, min giraf. Det er min giraf.
Det er min hund Smut. Den bed altid Bjarne.
Bed den ham?
Han sparkede den nogle gange.
Han havde allergi over for hunde. Men jeg elsker hunde.
- Er hunde dit yndlings-dyr? - Alle dyr er mine yndlings-dyr.
- Det er Eigil, Astrid. - Hvad hedder den her?
Det er Eigil. Kan du så vide, hvad dén hedder?
- Eigil. - Ja, det er Eigil.
- Skal vi ud og se på høns igen? - Nej, ikke mere høns.
Bjarne, vent lige lidt.
- Bjarne! - Du bliver væk fra mig.
- Det er Eigil, Bjarne. - Ja, det er Eigil, Bjarne.
- Vi skal se på høns sammen. - Du holder dig væk fra mig.
- Du holder dig væk fra mig! - Av!
- Hvad laver du? - Lad mig nu bare være.
Hvad er der galt? Du kan ikke bare sparke ham.
- Hvorfor er du sådan en idiot? - Du fatter ikke en skid. Pis af.
(radioen spiller)
Underligt nok hvo'n går det til
man blir så svag i måneskin
det er som små klokker tar fat på at ringe julen ind
grunden, elskede, er bare den ganske enkle
man er simpelt hen alene med en yndig pige
hvad mere kan man ønske sig
en stævne...
Tina...
Hvad laver du her?
Jeg ville bare sige hej og høre, hvordan det går.
Jamen, det går fint.
- Jeg så dig i fjernsynet. - Ja, det hører jo med.
- Har du læst interviews med mig? - Næh.
Jeg lavede et stort interview med Lokal-Avisen.
Jeg siger nogle meget fine ting.
- Hvorfor har du ikke set det, Tina? - Det har jeg bare ikke set.
Jeg kan komme gratis i biografen. Og også nede til bowling.
- Du kan jo ikke bowle, Svend. - Det vil jeg mene, jeg kan.
- Det duer du altså ikke til. - Dér tager du fejl, Tina.
Kan du ikke huske, da du gled i dit sved?
Vi måtte tage på skade-stuen på vej hjem. Kan du ikke huske det?
Hans Hus-Hans Petersen var ejendoms-mægler.
Jeg tror, at Hans fik nok. Vores børn kan være irriterende.
Han har tit snakket om at starte en ny tilværelse.
Så altså... nu er han rejst.
Vi følger sporet til Thailand, hvor han sidst blev set.
Yes, I saw him yesterday.
Hvert år forsvinder 220 danskere sporløst.
Vi prøver at finde nogle af dem.
Se "Forsvundne danskere" I aften klokken...
Godaften, det er Holger. Ja, Pølse-Holger.
Undskyld, jeg ringer så sent, men du leverer også til Svend, ikke?
Det er mine gamle drenge. Jeg vil bare høre, hvordan de sælger.
Hvor mange kyllinger fx...
Bjarne, jeg er bange for, at jeg har dummet mig.
Jeg er ligeglad, Svend.
Jeg tror, jeg er gået over stregen denne her gang.
Jeg er ligeglad, Svend.
Giv mig kniven og gå ud og åben butikken.
Ja, du har ret, det er nok mig, der er lidt morgen-følsom.
Gok! Fuglen flyver!
- Astrid, kommer du lige ind? - Vi kommer nu.
- Kan han ikke blive udenfor? - Eigil, leg med hønsene.
Kan du fange den sorte, er du den bedste.
Hør lige, hvad Holger har at fortælle. Det er om Bjarne.
Ja, det ligger sådan, at Svend og Bjarne...
De er ved at slå hele min kundekreds ihjel.
De dræber folk og sælger kødet. Mine kunder slagtes som kvæg.
- Ja, de dræber mennesker. - Selvfølgelig har de ikke det.
- Jeg siger det for at hjælpe dig. - Okay, tak skal du have.
De har kun fået leveret 8 kyllinger. Hvorfor smager kødet som Grete?
Det véd jeg ikke. Tag jer nu sammen!
Det må være gået op for dig, at Eigil ikke lige er typen, -
- som man beder om hjælp til sin kryds og tværs.
Den er gal med de to knægte. Eigil blev født 7 minutter senere.
Han fik ingen ilt til hjernen. De 7 minutter er skyld i det hele.
- Hvordan det? - Forældrene lod Eigil bestemme.
Lige til en dag i juni. Da gik de for vidt.
Du kender den historie om ulykken, ikke?
Nej.
Der blev født en giraf-unge i Stockholms zoologiske have.
Eigil ville se kræet. Familien lavede en tur ud af det.
Da Eigil insisterede på at køre bilen, gav de ham lov, -
- selvom Bjarne protesterede.
Eigil ville derop hurtigt, så han kørte møg-hamrende stærkt, -
- selvom Bjarne bad ham sænke farten. Han havde sin kone med.
Men Eigil ville til Stockholm og " se giraffen"...ja, undskyld udtrykket.
Men de når ikke længere end ud til vandet, så går det galt.
Og ironisk nok er det en hjort, der springer ud foran bilen.
Eigil drejer fra for at redde hjorten. Det bliver et blodbad.
En halal-slagtning af olympiske dimensioner.
Begge forældre dør, konen dør. Eigil lander i koma.
Bjarne brækker en arm og et ben.
Hjorten har det fint. Den har ikke fået en skramme, -
- fordi Eigil valgte at undvige den.
Bjarne går i sort.
Vandrer rundt i natten og dræber dyr.
Indtil politiet får fat i ham og afleverer ham til mig.
Så tager jeg mig af ham. Gudsketak og lov for det.
Bjarne er syg, Astrid. Hold dig væk.
Men først når man sætter ham sammen med Svend, går det galt.
- Jeg véd, de har gjort det. - I er vanvittige.
Hold dig fra ham. Du skal ikke blandes ind i noget.
Hej, Astrid. Astrid, se på mig. Jeg leger med de små fugle...
Kom her, nu skal du se, hvad man gør med sådan nogle høns.
- Jeg kører hjemad. - Nå... okay.
- Skal du ud i aften? - Nej, jeg har lidt ondt i maven.
Jeg har ikke lyst til at se mennesker.
Så gå ikke ud i kølerummet.
Hvad med dig? Skal du hjem til hende Astrid?
- Nej. - Så bliv her og snak lidt.
- Hej. - Bjarne, vil du ikke godt blive her?
Altså, Svend, jeg orker ikke mere.
Vi ses.
Hej. Er Bjarne her?
Nej, og det skal I heller ikke være. Ham dér må slet ikke være her.
Vær søde og gå. Det er dumt af jer at være her.
Eigil skal nok være sød. Vi har myrdet høns til Bjarne.
Nej! Du skal respektere, hvad jeg siger. I skal gå nu!
I kan ikke være herinde med mig. Jeg har det ikke særlig godt.
Jeg gider ikke diskutere det. Kom væk, væk fra området.
Han skal nok opføre sig pænt.
Vi vil bare tale med Bjarne. (banker på ruden)
Véd du, hvor han er?
- Hvorfor kan I ikke gå? - Vi vil bare tale med ham.
Så er han ude i kølerummet. Værsgo.
(banker på døren)
Åh, gud, jeg har glemt, der var to af jer.
- Ja. Er Astrid her? - Kom indenfor.
- Hvor er de flotte! - Kan du godt lide planter?
Ja. Mine er altid gået ud. Hvordan får du dem til at gro sådan?
Lys og varme. Et lyst og varmt rum skaber liv.
Og så skal man rose dem, fortælle dem, at de er flotte.
Alle de planter har hjulpet mig, udfyldt det tomrum, -
- som Grete efterlod. Ja, du kender det jo selv.
- Jeg kunne ikke slippe hende... - Hvor er Astrid?
- Det var, som om Grete var i mig. - Det kan man også sige, hun var.
- Hvad mener du? - Spiste du hende ikke?
Jo, det gjorde jeg. Og det er jeg glad for, jeg gjorde den dag i dag.
Kommer Astrid nu eller hvad?
Det gør hun højst sandsynlig.
Det, der er så fint ved Astrid, er, at hun lever i det her liv.
Det skulle du også gøre. Eller i hvert fald prøve på.
Man kan ikke gøre en skildpadde til en væddeløbs-hest.
Men man kan gøre den til en meget hurtig skildpadde.
Okay. Har du nogen idé om, hvad tid Astrid kommer?
Hun er faktisk taget ind til din butik i aften.
(radioen spiller:) Alene med en yndig pige
hvad mere kan man ønske sig
en stævnemøde-aften som denne
hvor månen smiler og alting kan hænde
om jeg blev budt et kongerige
I nat jeg blev dog her hos dig
du lever, ånder bruser i mit blod
jeg lægger mit hjerte mit bankende hjerte
for din fod...
(Bjarne slukker for radioen)
- Var du ikke træt? - Har Astrid været her?
- Astrid, nej. Hvorfor? - Det var bare, fordi...
- Fordi hvad, Bjarne? - Nej, jeg troede bare, at...
Det er lige meget. Svend, vi ses i morgen.
Ja, okay.
(der lyder et dunk)
Du sagde, du ikke gad se hende mere.
Astrid, Astrid, undskyld...
Hvad fanden! Er I sindssyge? Hold dig fra mig!
- Det var for sjov. - For sjov?
Det er sgu ikke sjovt at lukke folk inde. Psykopater!
- Jeg... - Hold dig langt væk fra mig!
I er sindssyge. Dig og dig og din sindssyge bror. I kan rende mig.
- Astrid, du må ikke gå. - Hold dig fra mig!
Ja, ja, det må hun jo selv om.
Rolig nu...
Jeg går nu, Bjarne!
Jeg går nu.
Bjarne, jeg vidste ikke, at hun...
Eigil?
Eigil? Eigil... Eigil...
Må jeg godt holde dig lidt i hånden?
Nej...
Bare lidt?
Næh...
Bjarne-bror.
Eigil?
Har du slet ikke 2 til mig?
Okay, der er ikke flere kylleryller, før Svend kommer tilbage.
- Åhr, vi havde glædet os sådan. - Jeg har måske noget andet kød.
- Hvad er det for kød? - Kylling. Men... øh...
- Noget andet kylling. - Bare det er samme marinade.
Ja, det er Svends marinade.
Jeg må bede alle gå. Der er lukket. Det er levnedsmiddel-kontrollen.
- Tak, så overtager jeg herfra. - Undskyld.
Ja, butikken er lukket. Det er levnedsmiddel-kontrollen.
Så er der kylleryller. ...Hvad sker der?
I er færdige. Hvor er sved-grisen?
Det véd jeg sgu ikke. Hvad vil I?
Leif Larsen fra Levned.
Vi har fået en anmeldelse om, at I sælger... uautoriseret kød.
Hvor er køen? Hvad foregår der her?
Det er noget levnedsmiddel-kontrol.
- Svend, nej! - Hvad foregår der her?
Så fandt I en ny, der skulle igennem maskineriet, hva'
I vil have mig ned med nakken. Det er da muligt, at jeg er skyldig.
- Svend... - Men sket er sket.
I kan gå med det kød nu. Tag mit kød, hvis I kan bruge det til noget.
Det her er Bjarne. Og han har intet med det at gøre.
Det er mig, der er skyldig.
Men er der bare én af jer, -
- der kan se mig i øjnene og sige, jeg ikke fortjener den her succes?
Nej, det er der ikke! For I drømmer alle om, -
- at I en dag laver noget, som folk elsker.
Ja, så har jeg måske... av!
Det skal du ikke tage dig af. Det gør de en gang imellem.
- Det er kyllinge-fileter i marinade. - Det kan da ikke passe!
Jeg kan ikke finde andet end nogle joints. Men dem finder man overalt.
Nå, men vi har da tjekket grundigt op. Det er da altid godt nok.
Hvis det ikke var kød, du solgte, hvad var det så?
- Kylling. - Nåh ja.
Jamen, så er det slut, Bjarne. Det vil folk ikke have.
- Så stopper det her. - Det tror jeg ikke.
Jo, det tror jeg nu nok. Og det er godt.
- Jeg smagte din marinade. - Ja.
Det er den bedste marinade, jeg nogensinde har smagt.
Den er god. Jeg tror ikke, at kødet er så lækkert.
Jeg tror, at det var din marinade, der har gjort det.
- Siger du, min marinade er god? - Ja, Svend, din marinade er god.
Man måtte ikke komme med op i bussen.
De blev bange for grisen.
Ja, vi finder ud af det, Eigil.
Har man aldrig kendt mage, Bjarne...
- Kast nu, Eigil. - Nej, så tager Svend den.
Det gør jeg ikke, din idiot. Jeg har min egen.
Joooow!
I må kaste dem, ellers kan I jo ikke spille. Kast dog din, Svend.
Den bliver kastet, når han slipper sin.
- Min bold er større en Svends. - Nej.
Enhver kan se, at den er mindre.
Hej.
Må jeg sidde lidt her?
Ja, selvfølgelig.
Astrid! Er min bold ikke også større end Svends?
Jo, din er meget større, Eigil.
Sig, hun skal komme herned, så måler vi de bolde.
Min bold er den største. Alle er vilde med Eigil.
- Hold din kæft! - Svend sveder, men Eigil er sød.
- Men jeg er ikke en brille-abe. - Vi bruger ikke brille-aber i huset.
Du kan ingenting. Du er fløjet gennem livet uden modgang.
- Joooow! - Du har ikke engang egen butik.